AFRIKA
I 1680 flygtede hollændere, franskmænd og tyskere -
- fra Europa til Sydafrika.
De kaldte sig selv de hvide afrikanere.
I de næste 250 år bekæmpede briterne de hvide afrikanere -
- om at styre landet, guldet og de 20 millioner indfødte.
I 1948 blev en hvid afrikaner stemt ind som regent.
En raceadskillelsespolitik, indført af englænderne, -
- blev landets lov.
De hvide afrikanere kaldte den apartheid.
Historien begynder 18 år før -
- i 1930 på en lille, engelsk gård i Sydafrika.
STÆRKERE END SKÆBNEN
Jeg blev født med Zulus regndanseres sange i mine ører.
De sang for at ende tørken, -
- der brændte Sydafrikas land i ti år.
Min mor fødte mig tre uger efter min fars død.
Han blev trampet ihjel af en hanelefant i bushen.
Hun døbte mig Peter Phillip Kenneth Keith.
Men fra første færd af tiltalte hun mig med mine initialer P.K., -
- som hun tiltalte min far.
... på samme terning. Et enkelt kast på livets spillebord
Tabe alt, men genoptage Din gerning
Og aldrig nævne tabet Med et ord
Hvis du yder dit Og ikke giver op
Kæmpe med hver en vilje I din krop
Og holder fast Når alt bliver stille i dig
På nær viljens stemme Der siger: "Aldrig giv op, nej"
Og så fortæller min mor mig, at hun blev født i England, -
- hvor hun var opfostret med bøger og musik.
Men som Afrikas barn vågnede jeg op til lugten af jakarandablomster, -
- og jeg faldt i søvn til lyden af væverfugle, der ligger i rede for natten.
Du bliver en mand, min søn
Nannys søn, Tonderai, var min bedste ven.
Vi lavede alt sammen, fra vi blev født.
Lege, pligter og læretimer.
Mor lærte os om England.
Nanny fortalte os om Afrika.
Mor sagde, at livet var perfekt, hvis det regnede.
Kom hurtigt, frue.
Det er slemt. Kvæget er døden nær.
Min far var bonde, det var min mor ikke.
Pga. sin kærlighed til os, så anstrengte hun sig virkelig.
Men da pesten dræbte vores kvæg, -
- var der noget i hende, der blev knust, og det helede aldrig igen.
Nanny sagde, at lægen insisterede på, at min mor hvilede sig.
Han sagde, jeg måtte på kostskole.
For første gang i livet var jeg bange.
Jeg havde aldrig været hjemmefra, -
- væk fra min mor, væk fra Nanny.
Jeg holdt gråden inde.
Jeg var bange for, at det ramte min mor hårdere.
P.K. ...
Mor giver dig armbåndet, far gav til mor, -
- da vi forelskede os.
Jeg elsker dig, P.K.
Hun gav mig armbåndet, -
- som min far gav hende, da de forelskede sig.
Opfør dig pænt, lille skat.
- Farvel. - Farvel.
Opfør dig pænt, P.K.
Farvel, P.K.
Vi var fattige.
Vi havde kun råd til en skole, der var styret af hvide afrikanere.
Det var den ældste af de to, hvide stammer i Afrika.
De andre var mit folk, englænderne.
Englænderen drev os ud i vildmarken.
Men vi vendte tilbage stærkere end nogensinde før.
De udgydede vores blod, men vi vendte tilbage stærkere end nogensinde før.
Fordi dette land er vores ...
Det blev givet til os i hellig skik af vores almægtige Gud.
Det er op til os at skubbe englænderne ud.
At undertrykke de sorte.
For bibelen siger:
Kams børn blev sorte for deres synder.
De skal hvile på brændestabler og vandbærere.
De skal tjene dig.
Det er vores ansvar at indfri dette, -
- at genindtage landet stærkere end nogensinde før.
Lad os alle bede.
Jeg husker min første time.
I 1896 -
- prøvede de hvide afrikanere at overtage det engelske styre, -
- men den engelske hær var for magtfuld.
Englænderne overførte 26.000 kvinder og børn -
- til koncentrationslejre.
Mange døde af malaria, tyfusfeber og sortvandsfeber.
Som den eneste engelske dreng i skolen, så bødede jeg for dette.
... og forlad vores skyld ...
Dette blev gjort klart for mig af skolens ældste dreng, Jaapie Botha.
... men fri os fra det onde.
For dit er Riget og magten og æren i evighed!
Amen.
Ved du, hvad P.K. står for?
Pisknold.
Nej, det står for for Peter Phillip Kenneth Keith.
Det hedder jeg.
- Lad os pisse på pisknolden. - Ja, lad os det.
Pisse på pisknolden.
Engelske vil være pisknolde, ikke sandt, pisknold?
Han er klar. Er du ikke?
- Vi har gemt det til dig. - Smager det godt?
Kom, han har fået nok.
Vær ikke ked af det, pisknold.
Du skal nok få mere, ikke?
Jeg ved ikke, om det var frygt, skam eller begge.
Men efter jeg blev drillet, begyndte jeg at tisse i sengen.
Din mor er død.
Jeg skulle aldrig være taget af sted.
Jeg skulle have passet på min mor.
Så ville hun havde haft det bedre, det ved jeg.
Da min eneste slægtning, min bedstefar, var på rejse i Congo, -
- så var det besluttet, at jeg skulle tilbage på kostskolen.
Den beslutning skræmte mig.
Af jord er du kommet. Til jord skal du blive.
Jeg fortalte Nanny, at jeg var begyndt at tisse i sengen.
Hun gjorde, hvad enhver Zulu-mor ville gøre.
Hun tilkaldte den største medicinmand i hendes stamme.
Nanny sagde, at han kunne gøre syge mænd raske -
- og skræmte mænd modige.
Jeg havde aldrig set en som ham før.
Jeg bad om, at hans magi var stærkere end mine problemer.
Han hed Dabula Manzi.
Dabula Manzi sagde, at mine problemer kom fra en frygt dybt i mit hjerte.
Han ville sende mig på en rejse for at finde mit mod og begrave min frygt.
Han tegnede tre cirkler med magisk pulver på jorden.
Han satte en kylling i hver af dem.
Han sagde, at kyllingen, der kæmpede sig ud, var den modigste.
Han ville være min vejleder på min rejse efter modet.
Dabula Manzi sagde, at de store zulukrigers ånd levede i mig.
Jeg havde konfronteret det mest magtfulde væsen.
Et væsen, jeg havde frygtet, lige siden jeg hørte, min far døde.
Jeg havde vundet hans respekt pga. mit mod.
Der var ikke flere problemer med nattens væskeproblem.
Dabula Manzi sagde, jeg var knyttet til Afrika med min sjæl.
Knyttet til hende med mine drømme.
Han sagde, jeg ikke længere var en pisknold.
Han gav mig mit navn tilbage, og han lod mig beholde kyllingen.
Jeg kaldte kyllingen Masabindi. Det betyder "Modets Moder".
Om dagen jagtede hun insekter udenfor.
Om natten vågede hun over mig.
Hun var min bedste og eneste ven.
KRIG IMOD TYSKLAND
Løb frem!
En måned senere brød krigen ud i Europa.
Dette gav mig større problemer end at tisse i sengen.
Hitler svor at knuse Storbritannien og drive englænderne ud af Sydafrika.
De hvide afrikanere ventede spændt på den dag.
Jeg sagde Dabula Manzis ord igen og igen til mig selv, -
- og jeg prøvede ikke at være bange.
Vi har den beskidte brite.
Stille! Stille!
Gud har sendt os Hitler for at frigøre os for de engelske svin, -
- der stjal vores land og dræbte vores folk.
- Heil Hitler! - Heil Hitler!
Vi vil indgå et blodbånd.
Når Hitler kommer, så dræber vi de verdomde beskidte briter.
Vi sværger troskab til Adolf Hitler.
Død over alle englændere i Sydafrika.
Heil Hitler!
Gud velsigne fædrelandet.
Heil Hitler!
- Heil Hitler! - Heil Hitler!
For forbrydelser imod de hvide afrikanere, -
- vil jeg, Jaapie Botha, dommeren og über führer, -
- dømme din kaffer-kylling til døden. Heil Hitler!
Heil Hitler!
Nej, ikke min kylling! Ikke min kylling!
- Nu! - Nej, ikke min kylling!
Nej. Nej. Nej.
Nej!
- Heil Hitler! - Heil Hitler!
Heil Hitler!
- Heil Hitler! - Heil Hitler!
Heil Hitler!
Stille!
Hæng ham op!
Du vil bøde for vores bedstefædres og bedstemødres død.
Alle englændere vil bøde, og du vil være den første.
- Heil Hitler! - Heil Hitler!
Stille!
I Adolf Hitlers og fædrelandets navn -
- dømmer jeg dig til døden, verdomde beskidte brite.
Dræb ham! Dræb ham! Dræb ham!
Heil Hitler!
Din dummkopf.
Jeg begravede Masabindi den efterfølgende dag.
Det lod til, jeg ville miste enhver, jeg elskede eller elskede mig.
Min mor, min kylling og nu Nanny.
Tonderai og Nanny måtte tage tilbage til deres familie i Sydrhodesia.
Jeg vidste, jeg aldrig ville se dem igen.
Ensomhedens fugle fløj ind i mit hjerte og lagde store stenæg.
Hele min krop gjorde ondt af vemod.
Min bedstefar vendte tilbage fra Congo til sit hus i Barberton, -
- hvor englænderne boede.
Jeg skulle bo sammen med ham.
Han sagde, at børn var et stort mysterium for ham.
Jeg vidste ikke, hvordan jeg skulle få det bedre igen.
Jeg vidste ikke, hvordan jeg skulle jage ensomhedens fugle væk.
En dag sendte min bedstefar en ven til at se til mig.
Mit æsel, Beethoven, fortalte mig om et middel til -
- at kurere små drenges vemod.
Vil du prøve det?
Godt. Rejs dig op.
Sådan, ja. Her.
På ét ben.
Flot. Og luk dine øjne.
Sig "absoloodle" tre gange.
Absoloodle, absoloodle, absoloodle.
Flot. Har du det bedre? Ikke det?
Det beviser vel én ting.
- Hvad er det? - Aldrig tag imod råd fra et æsel.
- Meget bedre, ja? - Ja.
Vil du møde ham?
- Ja tak. - Lad os gå.
- Hvad hedder du? - P.K.
P.K. Interessant navn.
Jeg vil præsentere dig til Beethoven.
Sådan mødte jeg Doc, som samlede på kaktusser -
- og spillede klaver. Han viste, hvordan jeg skulle snakke til Beethoven.
Han kan lide dig. Han kan rigtig godt lide dig.
Min gamle ven, du har et meget kvikt barnebarn, det siger jeg dig.
Bare jeg vidste, hvad jeg skulle gøre ved det.
Hans mor, Gud velsigne hende, var egnet.
Han lærte ham at læse og spille klaver.
Musik er vigtig for en ung mands uddannelse, ikke sandt?
Uden tvivl. Jeg er musiker. Musik er mit liv.
Hvad siger du til dette forslag?
Du tager dig af unge P.K. Du lærer ham at spille, -
- og han bliver chefassistent i din kaktushave.
Han betaler dig, du betaler ham.
Med stor fornøjelse. Han minder mig i høj grad om Eric.
- Hvor gammel er han nu? - Han må være syv nu.
Doc var en berømt pianist, der spillede over hele verden.
Da han var i Sydafrika brød krigen ud.
Han kunne ikke tage hjem.
I Tyskland dræbte Hitler Docs familie, -
- fordi de troede på fred.
Docs barnebarn blev også dræbt.
Han var kun syv år gammel ligesom mig.
Doc var helt alene i verden.
Doc sagde, at en person har brug for to ting: Godt helbred og en god uddannelse.
Han sagde mit helbred var godt, men jeg manglede en uddannelse.
Doc viste mig Afrika.
Han gjorde Afrika til mit klasseværelse.
Jeg lærte endda at styre Beethoven.
Mine lektioner startede hver dag ved solopgang.
Doc lærte mig at se anderledes på ting, end jeg havde gjort før.
Og hjernen, P.K., har to funktioner.
Det er det bedste bibliotek, der findes, som er en god ting at have.
Men nye ideer kommer også fra hjernen.
I skolen vil du blive fyldt med fakta.
Herude vil du lære, hvor du skal se, -
- hvordan du skal se og tænke.
I naturen vil du finde svaret på ethvert spørgsmål.
Hvis du ved, hvor du skal lede, og hvordan du skal spørge.
Så har du alle de hjerner, -
- du overhovedet kunne få brug for.
En efter en fløj ensomhedens fugle væk -
- væk med sine stenæg, de havde lagt i mit hjerte.
Doc sagde, der er så mange ting at lære, -
- at vi ikke måtte spilde et eneste sekund.
Mor sagde det samme.
Mor ville kunne lide Doc.
Hvad som helst i naturen, selv månelyset, er et samarbejde.
Uden solen ville månen være en mørk cirkel.
Der er et samarbejde, månelys.
- Er den ikke lidt tung? - Den er stor.
- Det er en stor en. - Et pragteksemplar.
Hold fast i dens rødder.
Hold fast i rødderne. Godt.
- Det lader til, vi får besøg. - Ja.
Måske skal vi byde dem på en kop te.
- Måske en kaktus. - Ja, måske begge.
- Eller morgenmad. - Lad og grave en op og give den.
Det er en god idé.
Hvordan har De det, kaptajn?
- En kop te? - Professor von Vollenstein?
Efter hans majestæts regering, -
- da De ikke oplyste, De var indvandrer, -
- skal De tilbringe resten af krigen, imod Tyskland, i fængsel.
De vil komme med mig.
Da indså jeg, at de hvide afrikanere ikke var de eneste, -
- der hadede og frygtede andre.
Englænderne havde lige så stor skyld i det.
Ensomhedens fugle begyndte at kredse igen.
Op på række. Af sted.
Claudio, kom op.
Englænderne så Doc som fjenden, -
- men fængselsledelsen -
- så ham som et perfekt eksempel på tysk kultur, som de beundrede.
De må anlægge Deres have der, og De kan plante kaktusserne der.
Hver dag efter skole -
- ville min bedstefar tage mig med ned til fængslet -
- og tage mig hjem igen ved solnedgang.
Jeg havde en kaktus med, der var svøbt i et tobaksblad -
- for at holde på fugtigheden.
Fjern de bøger.
Kommandant Van Zyl bragte Docs klaver ind i fængslet, -
- og lod mig få ubegrænset adgang.
Åbn døren. Tab ikke klaveret.
Så vend det på siden. For satan da.
Ved I ikke, hvordan man bærer et klaver?
Doktor, jeg skal nok få det derind, så hjælp mig ...
Lad tobaksbladet være i spanden.
Så din præstation i skolen skal snart vurderes.
Det var faktisk i dag, ikke?
Hvordan er dine udtalelser?
- Hvilke udtalelser? - Grammatik.
Tilfredsstillende.
- Matematik? - Tilfredsstillende.
- Fysik? - Tilfredsstillende.
- Geografi? - Tilfredsstillende.
Det er en skam.
Den P.K., jeg kender, er mere end tilfredsstillende. Han er en hjerne.
I min skole bliver man slået, hvis man er en hjerne.
Det er ingen synd at have en hjerne.
Det er en synd ikke at bruge sin hjerne.
Kom.
Jeg vil præsentere dig til en, der kan vise, hvordan du bruger din hjerne, -
- så du ikke bliver slået.
- Hvem? - Hvem?
Det er en meget klog mand. Kom.
Jeg præsenterer dig.
Jeg spurgte Doc, om det var løjtnanten.
Han sagde, løjtnanten ville sige, han havde travlt.
Sådan. Sådan, mand.
- Kom så. - Overbetjent.
Jeg har tilladelse til at komme ind.
- Ja. - Kom ud!
Kom nu. Bevæg dine fødder!
Hold jer i bevægelse. Kom nu. Jab med venstre.
Okay. Kom ud.
Ville det være til besvær for min ven, P.K., -
- at lære lidt boksning?
Jeg ville gerne hjælpe, -
- men vi har travlt med at forberede os til mesterskabet.
Både juniorer og seniorer.
Hvad med den gamle mand?
Okay. Kaffer.
- Kom her. - Ja, sir.
Forklar denne dreng grundtingene og gør det godt.
- Ellers får dit sorte hoved høvl. - Javel.
Værsgo så.
- Goddag. - Så?
Vil du være bokser?
Jeg tror, jeg er for lille.
Bare rolig, lille mester.
Hvis du bruger hovedet, så skåner du hovedet.
Først med hovedet ...
... så med hjertet.
- Kan du huske det? - Ja, sir.
Nej.
Nej, lille mester.
Du må aldrig kalde mig "sir."
- På grund af vagterne? - Ja.
- Hvad skal jeg kalde dig? - Piet.
Jeg hedder Geel Piet.
Jeg hedder P.K.
Så.
Da jeg mødte Geel Piet havde han brugt 40 af sine 55 år -
- i et eller andet fængsel.
Han fortalte, han havde været tyv, svindler og mange andre ting.
Nu var han min lærer og min ven.
Sådan. Kan du se, hvordan det fungerer?
Det er en fordel at være lille. De kan ikke fange dig eller ramme dig.
De kan ikke ramme dig eller skade dig.
Efter blot to måneder er du et naturtalent.
- Men hvornår må jeg slå? - Slå?
Du skal ikke bare slå. Du skal lave kombinationer.
En-to. En-to. En-to. Prøv du.
En-to. Ja. En-to. En-to.
Sådan. Der er en bokser i dig.
Ja, mand.
Du skal lave en ...
... otteslags kombination.
- Geel Piet-otteren. - Geel Piet-otteren?
Så, min Jong, vil du blusse op.
Kom så. En-to. En-to. En-to.
En-to. En-to. En-to.
Meget stærk. God kraft. Rigtig god.
En-to. En-to. En-to.
Sådan. Det er godt, lille mester.
Flot. Du ligner allerede en mester.
En-to. En-to. Der er helt sikkert en bokser i dig.
Jeg skal lære Geel Piet-otteren.
Lige nu skal du lære Beethovens niende symfoni i en time, -
- så vi kan plante kaktussen, før det det bliver for varmt.
Vi skal nok gøre dig til en mester og en hjerne.
Din lektion. Fremragende. Tak, Geel Piet.
- Undskyld, professor. - Ja.
Kaktussen, den lille mester har med ...
- Den er omsvøbt af et tobaksblad. - Ja, det holder rødderne fugtige.
En lille smøg sent om aftenen -
- er den eneste fornøjelse i dette hårde liv.
Du ved, det er svært for os at have tobak.
- Jeg forstår. - Hvorfor må I ikke have tobak?
Fordi, en person, der skal afstraffe, -
- så er det, det eneste de kan gøre.
Jeg lugter noget uldent her. Hey, kaffer.
Nej, overbetjent.
Alt er i orden.
Det er nok. Det er nok. Nok.
Det er op til os at bestemme, ikke Dem, professor.
Hvis du er ude på noget, så finder jeg ud af det.
Kom her. Her, mand.
Denne gamle kaffer. Han er okay. Alt er okay.
Beklager. Undskyld, lille mester.
Vi holder os til boksningen. Beklager, mand.
Geel Piet!
Jeg lader spanden stå ved siden af klaveret, når jeg øver mig.
Sørg for den tømmes hver dag.
Ja, lille mester.
Flot, P.K., flot.
- Jeg kan ikke lide den schweinhund. - Lad os gå.
Okay, Doc.
For at overleve i fængslet, blev Geel Piet en ekspert i camouflage, -
- usynlighedens mester.
Hans mål var at holde så lav profil som muligt, -
- imens han fik præcis, hvad han og hans medfanger behøvede.
Godt.
Godt, lille mester. Hurtigere.
Hurtigere.
Fem år gik hurtigt.
Uden for fængslet ventede alle på, -
- at anden verdenskrig sluttede.
Indenfor bekymrede alle sig om en ting.
Resultatet for fængslets boksermesterskab.
Stop. Stop.
Det var godt.
Og under Geel Piets fortsatte træning -
- blev jeg mester i min vægtklasse.
Flot, lille mester.
Docs have voksede, da han plantede og gødede kaktusserne, -
- jeg blev ved med at tage med.
Han lagde tobakken til side til Geel Piet og de andre fanger.
Jeg blev også den uofficielle brevskriver på Piets opfordring.
Du har virkelig et forfattertalent.
Den sang om regnmageren.
Hvorfor synger de altid den, når jeg er nær?
Okay. Tiden er gået.
Alle stammer tror, lille mester, at når der er tørke ...
... så er det fordi, folket strides.
Inyanga ye Zulu, regnskaberen, ...
... bringer ro over ting.
Jorden, himmelen, -
- menneskene.
Han stopper konflikten.
Han bringer regnen.
Han bringer freden.
Fint, men hvad har det med mig at gøre?
Jah, lille mester ...
... du er ligesom Inyanga ye Zulu.
Du bringer ro over ting.
Du skriver brevene til stammerne.
Du bringer tobak til stammerne.
De tror nok, du er den fra myten.
De synger for at ære dig.
Havde du en finger med i spillet?
Jeg fortæller, at du behandler stammerne ens.
At du ikke favoriserer en stamme over en anden.
At du bringer ro over det.
Hvorfor?
Ja, lille mester. Et lille håb har ikke skadet.
Nej, men det er et falsk håb.
Det er bedre end intet håb.
Tid til Beethoven, P.K.
- Tak, professor. - Mig en fornøjelse.
Du er en god mand. Nyd tobakken.
Vi ses i morgen, regnmager.
Tøm spanden, kaffer.
Ja, mester.
I æder lort til morgenmad, ikke, kaffer?
- Nej, mester. - Hvad sagde du?
- Ja, mester. - Det kan du tro.
Begynd så at æde.
Æd det.
Du kan ikke skjule dig for evigt, kaffer.
Din tid vil komme.
Og den vil blive så sort som din forbandede sjæl.
Det forsikrer jeg.
Er du uskadt?
Bare rolig, lille mester.
I stammen ...
... spiser vi lort hver dag.
Og alle sammen.
Hvis overbetjenten havde fundet tobakken, -
- så ville alle fangerne være blevet banket sønder og sammen.
Så de andre fanger sang til ære for Geel Piets mod.
Men det knuste stadig mit hjerte, at se ham blive så trådt på.
Og det gjorde mig også vred.
Vred over, at det blev gjort.
Vred over, at jeg ikke kunne gøre noget for at ændre det.
De sang til hen på natten, selvom de ville blive låst inde i tre dage uden vand.
De sang for at ære Geel Piets værdighed.
Dans, dans, dans.
Ned, ned, kom så. Ned.
Kom så. Ned.
De ... De ser forvirrede ud.
De er forvirrede, lille mester.
De er forvirrede. De er bange.
De er kujoner.
Lad os få disse håndklæder til vask.
P.K. P.K. Gode nyheder. Amerikanerne har krydset Rhinen.
Krigen. Krigen er næsten forbi.
- Fremragende. - Her.
- Lad mig se. - Er det ikke smukt?
- Du vil være fri. - Jeg kan tage hjem til Tyskland.
- Tager du hjem til Tyskland? - Ja, jeg tager hjem.
- Vær glad. - Er det ikke vidunderligt?
- Det er det vel. - Hvad?
Men han synes ikke, det er så vidunderligt?
Hvis du tager tilbage til Tyskland, så ser jeg dig aldrig igen.
Jeg synes ikke, det er så vidunderligt.
Ja, du har ret. Det er det ikke.
Nogle gange ...
... må vi tage det, der ikke er vidunderligt og gøre det til det.
Professor!
Jeg hørte lige nyhederne.
Her. Vi diskuterede det lige.
Professor, vi vil savne Dem.
- Tak. - Ja.
- Må jeg bede om en tjeneste? - Selvfølgelig.
I slutningen af måneden vil politidirektøren besøge os.
Kan De arrangere en koncert til hans ære?
En koncert?
- En koncert her? - Her.
En koncert.
Ja, jeg vil arrangere noget til politidirektøren.
De er en god mand. Tak.
Ja, vi vil savne Dem.
Hvorfor skal jeg holde koncert for dem?
Nej, professor. Ikke for dem.
For os. Ja.
Du kan skrive musikken. Lille mester kan skrive teksten.
Og folkets stemmer, professor, -
- folkets stemmer kan være Deres instrumenter.
Ja. De vil ikke gætte, hvem det er til. Han er et geni.
Stammerne taler ikke sammen, at synge sammen.
- Det vil aldrig ske. Aldrig. - Jo, hvis lille mester siger det.
- Husker du myten? - Du mener den, du opfandt?
Hvad mener du, lille mester?
Jeg opfandt ikke noget.
Myten er så gammel som Afrika.
For folket er myten stærkere end kærlighed.
Stærkere end had.
Det giver dem grund til at gøre noget, de aldrig ville gøre.
- Ja. - Bare spørg.
Ja, myten.
Myten. Du er et geni.
- Du er den kvikkeste af os alle. - Nej.
Doc! Doc!
Jeg har skrevet teksten færdig.
Det handler om vagterne.
Det er vidunderligt. Lad mig høre det.
På engelsk, tak. Engelsk, tak.
"De løber alle vegne hen.
De er forvirrede, de er bange. De er kujoner."
Det er fremragende. Det vil passe perfekt.
- Det var noget, Geel Piet sagde. - Bedre endnu.
- Vil det passe med musikken? - Lad mig se. Lad mig se.
- Er der noget galt? - Nej, det er smukt.
Men ...
Kan du lide det sådan her?
Jeg fik alle stammerne til at samarbejde, -
- som Geel Piet forudså, -
- så jeg instruerede dem.
En håndfuld mænd fra hver stamme skulle lære deres stammes del.
De lærte de andre det, som lærte det videre, indtil alle kendte deres del.
Hvad synger de aber om?
Ingen anelse. Jeg spiller kun klaver.
Har du set Geel Piet? Han er ikke kommet.
Bare rolig. Det er hans aften, hans værk. Bare rolig. Han kommer.
- Professor. - Godaften, kommandant.
Sid ned. I skal sidde ned.
Herr kommandant.
P.K. er en fremragende tolk.
- Kan du tale deres plapren? - Ja, sir.
- Det har jeg altid kunnet. - Så fortæl dem dette:
Den eneste grund til, at jeg tillader denne koncert, -
- er at ære politidirektøren og hans søde veninde.
Og også som respekt til professoren.
Selvom han er i fængsel, så er han ikke en ussel kriminel ligesom dem.
Han er en kulturens mand. Fortæl dem det.
Kommandanten byder jer velkommen og ser frem til at høre jer synge.
For sådan en mand vil jeg gøre dette.
Men det mindste problem, bare det mindste, -
- så er det slut. Fortæl dem det.
Han håber, at hver en stamme vil gøre deres bedste og ære dets folk.
Bare én forkert bevægelse. Bare én.
Og de bliver de sørgeligste kaffere i hele Afrika.
Fortæl dem det.
Lad os være i forening under den afrikanske himmel.
Hvad klapper de for?
De respekterer styrke, kommandant.
Flot, P.K. Flot.
Men Geel Piet er her stadig ikke.
Han kommer. Han kommer.
Nu må musikken lyde, P.K. Nu må musikken lyde.
Den koncert var din idé, ikke sandt?
Din listige satan.
Nej, mester.
Lyv ikke for mig.
Dine venner kan ikke hjælpe dig nu.
Og du vil fortælle alle dine hemmeligheder ...
Først sangen.
Hvad synger de?
Jeg ved det ikke, mester.
Fortæl mig det.
"De løber ...
... hist.
De løber ...
... her.
De er ...
... bange."
Er vi bange?
"I er ...
... kujoner."
Dit forbandede svin.
Nej, Piet.
Lille mester.
Piet, nej, du må ikke.
Alle stammerne i forening.
For første gang.
Takket være dig ...
... regnskaber.
Nej, du må ikke.
Lille nederlag, stort ...
Når lille er kvik.
Først med hovedet ...
... og så med hjertet.
Nej, Piet.
Stammerne sang i forening ...
Geel Piet droppede sin camouflage og stod op imod overbetjent Bormann.
I det korte øjeblik -
- var han en fri mand, før han døde.
"Krigen sluttede. Doc tog hjem.
Johannesburg i 1948
Igen blev jeg efterladt alene til at jage ensomhedens fugle væk.
Jeg prøvede, som Doc og Geel Piet sagde, -
- at gøre mit vemod til noget vidunderligt.
Lige meget hvor meget jeg troede på det, -
- så tillod mit hjerte det ikke."
Meget tankevækkende.
Sang. Død.
Magtfulde billeder. Flot arbejde.
Enhver ideologi, der må angribe det, der truer det mindst, -
- er en ideologi, der ikke vil overleve sin egen generation.
Medregning ikke udelukkelse, mine herrer, -
- er nøglen til overlevelse.
Noget, vores nye, hvide afrikanske regering burde lære.
Næste uge vil mr. Guilbert oplyse os om et emne om ...
Sport og væddemål i det kejserlige Rom, sir.
Virkelig velvalgt, mr. Guilbert, det vil jeg se frem til.
Mine herrer. Et øjeblik.
Efter min anbefaling har Oxford universitet valgt at overveje -
- at lade jer studere på Oxford.
Tak, sir.
I lyset af din økonomiske situation, P.K., -
- har jeg tilladt mig at anmode om et stipendium.
Hvis du vil skrive under her, så arkiverer vi den med det samme.
Tak, sir. Tak.
Det vil glæde din mor, mr. Guilbert.
- Hun bliver overrasket. - Tak.
En ting til.
- Blev retten sket fyldest? - Sir?
Denne mand, Bormann. Geel Piet.
Det blev den.
Bormann blev fundet en måned senere -
- hængende i Geel Piets celle.
JOHANNESBURGS KOMMUNESKOLES BOKSEMESTERSKAB I 1948
Kom nu.
Træd tilbage. Kom nu. Her.
- En, to, tre ... - P.K., rejs dig. Lyt til træneren.
- ... fire, fem ... - Op med dig.
- ... seks, syv, otte, ni. - Hvad laver du? Op med dig.
- Kom nu. - Kom så, P.K.
Hvad fanden sker der? Du myrdede ham.
Den pige, find ud af, hvem hun er.
Er du skør? Vi har satset hver en øre, vi har.
- Hvis du taber, så er vi fattige. - Find ud af, hvem hun er.
- Du kan gøre det. - Sekunder tilbage.
- Kom nu.
Kom nu, kryb.
Takker den indfødte befolkning for deres åndelige tilstedeværelse -
- som interesse i god sportsånd. Jeg må insistere.
- Kom derud. - Tilbage derind.
Tak, Gud.
Han er ude! Han er ude!
Vinderen på Prince of Wales skolen, P.K. Keith.
Kom, lad os gå.
Kom nu. Kom nu.
Vil I have flere? Sådan. Sådan. Lidt mere.
Det er meget pænt af jer. Tak.
Mange tak. Flere?
Undskyld, sir.
Det skal foregå i morgen. Hoppie Gruenewald.
- Hvad med pigen? - Glem pigen.
- Jeg glemmer ikke pigen. - Hendes far er dr. Daniel Marais.
Det spiller ingen rolle.
Manden er den intellektuelle yndling af nationalistpartiet.
Han har lige så lidt brug for en englænder efter sin datter, -
- som dronningen har for kugler.
Morrie.
Maria Elizabete Marais, seniorafdelingen, -
- værelse 22, Devilliers skolen.
Du har ikke en stor chance for at komme ind.
Hvordan...? Nej. Du må ikke være her.
- Hvordan skulle jeg ellers møde dig? - Jeg kunne bortvises.
Du kunne bortvises for at se boksekamp.
- Vi tog chancen. - Kunne du lide det?
Det var spændende.
- Du var rigtig god. - Tak.
Vil du se mere til mig?
Min far ville aldrig tillade, at jeg så mere til en englænder.
- Ville du tillade det? - Hvad med min far?
P.K., de hører dig.
Jeg mindes ikke, at jeg fortalte mit navn.
Jeg har ikke fortalt mit.
Maria, Johann Smuts gav Margaret en ring.
- Jeg kommer straks. - Det var det bedste.
- Din far, lørdag morgen. - Ja.
- Godnat. - Godnat.
Vær forsigtig.
Marais: Total apartheid.
Jeg vidste, hun var anderledes. Jeg finder en måde.
Udelukket. Hun er spild af tid.
Du ved ikke, hvad du snakker om.
Ikke det?
Din kommende svigerfar.
Hvis det var op til ham, så var han af med os nu.
- Du har ingen tiltro. - Ingen tiltro?
Du ødelægger min ryg.
Hvad kigger du på? Videre.
Kom nu.
Vær sød at hjælpe mig.
Hjælp!
Hjælp, broder, hjælp mig.
Landet er til rotterne.
Kom. Jeg ville ønske, vi var på Oxford i går.
Jeg må have gjort indtryk.
Han tager ingen. Ved du det?
Gå bare.
Ved du, hvem det er?
Ja, det er Andreas Malan.
- Han vil kæmpe imod Joe Louis. - Ja.
Lad os hilse. Mr. Gruenewald.
- Mr. Gruenewald? - Er I faret vild?
Det er mig, sir, Morrie Guilbert. Jeg kom i går.
- Angående min ven her. - Ja, ja.
- Mesteren, ikke? - Ja, sir.
- Og hvem er du? - Jeg er hans manager.
Du er uforbederlig.
Hvis du træner her, så vil det ikke være som kampe i skolen.
Ja, sir.
Hvad vil det koste at træne ham?
For min personlige indblanding, -
- så vil jeg sige £15 om måneden.
Femten ... Måneder ... Det er £90. Det er meget rimeligt.
- Her er seks måneders forskud. - Seks måneder?
Jeg ved ikke, om han holder så længe.
Der er kun en måde at finde ud af det på.
Ja? Så lad os finde ud af det.
- Timeout. - Kombination. Ja.
Kom her.
Otteslags-kombination?
- Hvor lærte du det? - I fængsel, sir.
- Vil du være komiker eller bokser? - Bokser, sir.
Okay, kom så.
Manager ...
... kom med på mit kontor.
Vi taler om krav.
Mester, tag du et bad.
Kom til mig bagefter, så snakker vi træning. Spørgsmål?
- Hvordan slipper du af sted med det? - Med hvad?
- Raceblandingen. - Ja.
Os hvide afrikanere er nogle sære nogle.
Uden for ringen er den sorte mand ikke ligemand.
Indenfor er han.
Men ikke offentligt. Kun privat.
- Det er skørt, ikke? Kom. - Hej.
Du er god.
En otteslags-kombination. Det er godt.
- Tak, sir. - Ja.
Jeg er professor Marais.
Rart at møde Dem. Jeg er P.K.
- Beundrer du kunsten? - Ja, sir.
Det er Marais-familiens historie fra 1688 til i dag.
Det er min grandonkel Jan Pete.
En kommandant som 22-årig indtil I fangede ham og hængte ham.
Mener De englænderne? Jeg er sydafrikaner.
Det er jeg også. Det er zuluerne og xhosaerne også.
Vi er alle sydafrikanere fra forskellige stammer.
Vi skal ikke tænke på Sydafrika som stammer.
- Problemet ville blive løst. - Adskillelse er ikke tilfældig.
Tror du en zulu vil se sin kultur, -
- det han identificerer sig med, blive erstattet? Mere end jeg vil min?
Nej, sir. Men jeg tror ikke, han vil være zulu, hvis han er uden de rettigheder -
- vi har. - Love bestemmer.
Men bestemmer de over retfærdigheden?
Retfærdighed er relativ til den, som bestemmer.
Det er sandt. Men tiden i spidsen -
- bestemmes af, hvordan de afgør deres retfærdighed.
Du vil have lov til at gå ud med min datter.
Du ved, hvad jeg står for.
Tror du virkelig, det vil hjælpe at være uenig med mig?
Jeg troede ikke, en mand med Deres ry -
- ville have at hans datter gik ud med en tankeløs.
Ry eller ej -
- så er jeg en Marais, et medlem af min stamme, mit folk.
Hvis du vil imponere mig, -
- så skal du ikke ytre liberale ideer, du lærer i engelske privatskoler.
Jeg beklager, du får ikke lov til at gå ud med min datter.
Forresten, sir, -
- så ytrede jeg mine ideer længe før, jeg kom på privatskole.
Sikkert fra en engelsk ekspert i racerelationer.
Faktisk fra en tysk kaktusekspert.
Men det er en lang historie. Farvel.
- De ville tale med os? - Kom ind.
Dette er mr. Elias Mlungisi.
Han er promoter for alle kampe i Alexandra.
Han vil tilbyde en kamp imod en af hans boksere.
- Gideon Duma. - Sort/hvide kampe er ulovlige.
- Hvor ville kampen foregå? - I Alexandra.
Så efter vi arresteres for kampen bliver vi arresteret for at være i Alexandra.
- Bifalder De dette, sir? - Der er risici, ja.
Men det er en boksekamp, jeg ville betale for at se.
- Ja. - De var ved mesterskabet.
Ja, du er en dygtig bokser.
Hvorfor sang folket?
Spørg ikke. Jeg ved det ikke.
- Morrie har ret. - Kampen er ikke for os. Er det alt?
Ja, det var alt.
Tak.
I er begge vanvittige.
Hej.
Der var intet nummer. Jeg ville give dette.
Hvad er det?
Siden min far ikke gav tilladelse til at gå ud med mig, -
- så tænkte jeg, jeg ville tillade det.
Hej. Jeg er Morrie Guilbert.
Den fornuftige del af denne duo.
- Rart at møde dig. - Jeg kunne bruge lidt frisk luft.
Ja.
- Jeg troede raceblanding var ulovlig. - Det er det.
- Hvordan slipper de af sted med det? - Vi undrer os over det samme.
- Træner du der? - I et par uger.
- Med de indfødte? - Ja.
Mr. P.K.
Undskyld, mr. P.K.
Jeg ville ikke være uærlig i mit svar.
Jeg ville ikke afsløre noget, du har skjult.
Fortæl mig om sangen.
I slemme tider gør folk, hvad de forstår.
Og de kender til myten om Inyanga ye Zulu, regnmageren.
Mr. Mlungisi, hør på mig. Det er ikke mig.
Det blev opfundet af en mand i Barberton-fængslet.
Ja. Geel Piet.
Jeg kender dig, gør jeg ikke?
- Jeg arbejdede i vaskeriafdelingen. - Så ved du, jeg taler sandt.
- Geel Piet opfandt det. - Ja.
Derfor skal du kæmpe imod mig. Jeg er Gideon Duma.
Mit folk taber alt under denne apartheid.
De kan ikke håbe på et rygte.
Håbet kommer ikke fra en myte, det kommer herfra.
Vi skaber vores eget håb og fremtid. Folket skal se det.
Fordi, du slår en skoleelev, -
- betyder ikke, du ikke blot er en skoleelev.
Jeg må slå dig for at vise det.
Hvad hvis han slår dig?
Så bliver jeg hans største støtte, -
- og vil bruge myten, til at få gang i folk. Jeg vil gøre hvad som helst.
Hvad som helst for at hjælpe mit folk. Forstår du?
- Hvad foregår der her? - De er tjenere for min familie.
Mit udstyr skal vedligeholdes.
Papirer, mand. Kom nu. Hurtigt.
- Hvor kommer du fra? - Jeg træner i gymnastiksalen.
- Der er en time til udgangsforbud. - Ja, sir.
Har du et problem med det, dit sorte svin?
- Nej, chef. - Kom så af sted.
Duma ...
... fortæl, når jeg skal hente det.
Skynd dig.
- Hører du? - Ja, chef.
- Er du okay? - Du løj for politiet.
Jeg havde intet valg.
Jeg har aldrig været så bange.
Jeg troede, de ville slå dem.
- De indfødte skræmmer mig. - Vi skræmmer dem mere.
De skal ikke frygte os.
Ikke det? Virkelig?
- Kender du mange? - Indfødte?
Jeg har ikke muligheden for det, har jeg?
Ville du gøre det, hvis du kunne?
Ja, det ville jeg.
Selv hvis du måtte trodse din far?
Hvad kalder du dette?
Skakmat, du gamle.
Sidste bus.
Du er fantastisk.
Der er en ung mand. Englænder.
På Prince of Wales skolen.
Du skal tage et kig på ham.
Jeg vender tilbage, så snart jeg har nyt.
Ja, gør det.
ADVARSEL
DENNE VEJ SKÆRER GENNEM BANTUOMRÅDER.
ALLE UVEDKOMNE PÅ OMRÅDET -
- KAN RETSFORFØLGES EFTER LOV ANNO 1945.
- Dette er den bedste del af byen. - Jeg vænner mig aldrig til det.
Kom så, Mlungisi. Lad os komme af sted. Vi må ikke komme for sent.
Undskyld.
Maria, jeg hedder Miriam Sisulu.
Hej. Goddag. Jeg hedder Maria Marais.
- Du fryser. Tag mit tæppe. - Nej, jeg har det fint.
- Det vil holde dig varm. - Det gør intet.
- Det er okay. - Du får det tilbage efter kampen.
- Bare behold det. - Det kan jeg ikke.
Det er mig en fornøjelse.
Miriam.
- Tak. - Det var så lidt, Maria.
Hører I på mig?
Når jeg siger stop, så skal I stoppe med at bokse.
Ingen slag under bæltestedet. I kæmper rent eller I får strafpoint.
Lad handskerne røre. Held og lykke.
Ja.
Du skal ikke slås med ham.
Du skal bokse imod ham.
- Lad ikke ham sætte tempoet. - Okay.
Boks imod ham. Boks imod ham. Af sted med dig.
- Nu. - Kom så.
Hold paraderne oppe.
Jab ham.
Bare jab.
Jab ham, P.K.
Slås ikke. Boks.
- En ... - Ja.
... to, tre.
Boks.
Kom så. Boks.
Flot.
Du bokser med hovedet. Du lytter ikke.
Se efter hans svage punkt. Du skal finde hans svage punkt.
- Jeg kan ikke finde et. - Du skal.
Se, han drikker vand.
Hvor vandet ryger hen, der slår du.
Helt herned til. Slå til der og du vinder.
Hvis ikke taber du.
- Okay? - Ja.
Husk maven.
- Kom så. - Sådan.
Kom så. Kom så.
Ud i hjørnet.
I hjørnet. I hjørnet.
- En, to ... - Kom op, min dreng.
- ... tre. Fire.
Musik ...
... syv ...
... otte ...
... ni.
Sådan.
Ja. Ja, nu. Kom så.
Kom så. Ja, sådan.
Okay.
- En ... - Den er hjemme.
... to, tre ...
... fire, fem, seks ...
... syv, otte, ni, ti.
Han er ude. Han er ude.
Rart at kende dig, Hoppie.
Regnmageren!
- Nu gælder det. - Gælder?
- Hvad gælder? - Myten.
Min barnepige, som opfostrede mig, boede i Alexandra.
Rachel.
Jeg elskede hende højt.
Men jeg tænkte ikke over, hvem hun virkelig var.
Hvor hun boede.
Hvordan hun levede.
Jeg troede altid, at hun tog hjem til et hus som vores.
Bare mindre.
Ja. Bare mindre.
Man vil ikke tro, at en man har kær, bor i Alexandra.
Nej.
Kom. Hurtigt.
Jeg ... jeg må af sted.
- Ja, selvfølgelig. - Ja.
Jeg vil aldrig glemme denne aften.
- Tak. - Det var så lidt.
Godnat.
Der er skolefest på lørdag.
- Jeg vil gerne have dig ved min side. - Hvad med din far?
Jeg taler med ham. Han vil forstå.
Det vil han. Det vil du se.
Bare sig ja og lad mig om resten.
Ja.
Tak.
- Godnat. Tak. - Godnat.
- Regnmageren kommer. - Han kommer.
- Regnmageren kommer. - Regnmageren kommer.
Duma, regnmageren kommer.
- Regnmageren kommer. - Han kommer.
- Regnmageren kommer. - Regnmageren kommer.
Regnmageren kommer.
- Duma. - Duma, han kommer.
Regnmageren kommer.
Nåh, regnmageren. Godmorgen, regnmager.
Hvordan har du det, regnmager?
Gideon, jeg har det ikke godt med dette.
Med hvad? Du træner alligevel.
Folk ser os gøre det sammen.
Måske vil noget af din magi smitte.
- Der er ingen magi. - Se her.
- Godmorgen. - Sid bare ned.
Det er min nye ven, P.K., og dette er Miriam Sisulu og hendes klasse.
Goddag.
- Du kæmpede flot i går. - Tak.
Han har ramt dig godt.
Han har overbevist mig om at være lærer for børn.
Jeg ved intet om det.
Miss Sisulu, du er født til at være lærer.
Se, hvor fint.
De siger, hun er en dygtig lærer.
Taler du zulu?
- Hils Maria, ikke? - Det skal jeg nok.
Vi ses. Farvel.
Pas på ham. Du er skamløs, Gideon Duma.
Han kan overbevise alt og alle.
Hun burde kende mig.
- Vi skal giftes i næste måned. - Hun får sit at se til.
Kom så.
- Hvad er køen til? - Toilettet.
Regeringen vil have at 200 skal deles om et toilet.
Loven siger, at kun to procent må gå i skole.
Ved du, hvad man lærer der?
Jeg vil ikke se flere afrikanere ende som hushjælp, gadefejer eller mineslave.
Vi kan end ikke læse apartheid-skiltene, -
- der fortæller, hvor vi ikke må være.
Vi beder om en god fremtid i Sydafrika.
Men hvis vi ikke bliver ligemænd, så vil det håb forsvinde.
Forsvinde. Og mit folk bliver kørt træt.
De trætte vil blive vrede.
Og de vrede bliver voldelige.
Og der vil ikke være nogen lys fremtid for nogen i dette land.
- Sorte eller hvide. - Hvad siger du, Gideon?
Du skal grundlægge en skole og lære mit folk at læse og skrive engelsk.
Hør, Gideon, jeg sagde ja til at løbe sammen.
Jeg kan ikke lære millioner at læse og skrive.
Du lærte mange i fængslet at synge ved at lære nogen få det.
- Det var noget andet. - Hvad?
Stammerne sang i forening pga. myten.
De kom pga. myten. De kommer igen pga. myten.
En myte, som ingen af os tror på.
Glem troen. Jeg tror på Afrika.
Jeg tror på mit folk. Jeg vil tro på fremtiden.
Hvad tror du på, P.K.? Fortæl mig det.
- Tal pænt, kaffer. - Ja.
Råb ikke ad ham.
Hvide skal passe på, når de sorte bruger fortovet.
KUN IKKE-HVIDE
Hvad tror du på, P.K.? Fortæl mig det.
Hvad tror du på?
I naturen vil du finde svaret -
- på ethvert spørgsmål.
Vi kan have time i studieværelset lørdag aften. Der er ikke et øje.
Med Deres tilladelse selvfølgelig.
Vi lever under de hvide afrikaners lov nu.
Det er vi klar over, sir.
Og I beder mig om at bryde den lov.
Og muligvis bringe skolen i fare.
De har lært os at medberegning er nøglen til overlevelse.
Hvordan kan de medberegnes, når de ikke kan læse og skrive?
Jeg er enig med dig, P.K., men til syvende og sidst, -
- så er det kun et lille dusin, du vil uddanne.
Hvor stor forskel vil det gøre?
Mange bække små, gør en stor å.
Se, hvad der kommer ud af det.
Hvor kløgtigt af dig, P.K.
Tak, sir.
- Hav en god weekend. - I lige måde.
Hav en god weekend, piger.
Maria.
Kom her.
- Jeg har nyheder. - Jeg taler med ham i aften.
Han siger ikke nej. Han ville ikke lade mig gå glip af det.
Der er ingen andre at tage med. Alt er planlagt.
Duma bad os om at starte en skole.
Inspektøren gav os lov. Vi begynder i morgen.
Vil du hjælpe os?
I morgen aften?
- Der er skolefest i morgen. - Maria, dette er vigtigt.
- Men skolefesten er vigtig for mig. - Jeg troede, du ville forstå det.
Jeg kommer ikke til skolefest, fordi du vil ændre verden.
- Det er det eneste, jeg forstår. - Hør nu.
Nej.
Nej. Ikke noget.
Tak.
- Gid de kunne være her uden at være her. - Det ville være acceptabelt.
Mine venner ...
Før min dejlige datter og Jacob og Anitas flotte søn -
- tager til skolefest, -
- så vil jeg gerne ønske dem begge -
- glæde og en lys fremtid.
Og måske endda en fremtid sammen.
- Philip og Maria. - Philip og Maria.
Apropos fremtiden ...
Jeg vil gerne meddele jer alle, -
- at efter grundige overvejelser, har jeg besluttet at forlade universitetet -
- og slutte mig til ministerrådet.
- Tillykke. - Vidunderligt.
Så han accepterede din byplan?
- Uden ændringer. - Ja.
Hvorfor ikke? De eneste kaffere, der må bo i townships, -
- er dem, der kan arbejde.
Resten burde tage hen, hvor de hører hjemme.
At komme af med børnene vil tømme slumområderne.
Måske burde vi også finde et sted til englænderne.
Det er en god idé. Det foreslår jeg til premierministeren.
En skål.
For Marais' byplan.
- For apartheid. - For apartheid.
For apartheid.
Det virker ikke rimeligt.
Hvabehar, Maria?
- Det virker ikke rimeligt. - Hvad virker ikke rimeligt?
Deres hjemlande er hundredvis af kilometer væk.
Ingen skulle fortælle, at jeg ikke kunne bo med dig, -
- hvis du arbejdede i Cape Town, og jeg ingen tilladelse havde.
Maria, planen gælder ikke os.
Det burde ikke gælde for nogen.
Maria, når man intet ved om det, så er det bedst intet at sige.
Jeg ved, hvad jeg har læst. Jeg ved, hvad jeg har set.
Hvad har du så set?
- Jeg har set Alexandra. - Med den englænder?
Svar mig.
Ja.
Når du ikke er i skole, så skal du blive i huset.
Du går ingen steder alene.
Jeg forbyder dig at se ham igen.
Forlad så bordet. Man bøder for at trodse mig.
Hvis man bøder for at se en englænder, hvad så med en jøde?
Jeg vil ikke tolerere det. Op på dit værelse!
Hvad med de sorte? Hvad må man bøde med, hvis man ser en sort?
Jeg vil ikke hade som dig. Det vil jeg ikke.
Maria.
Maria!
Maria.
- Er det okay? - Helt sikkert.
- Herligt vejr. - Det er det. Kom bare.
- Kom. - Gennem døren.
Kom bare. I bliver våde.
Trods regeringens indsats imod, at I læser eller skriver engelsk, -
- så har I få klaret det.
Det er ingen lille bedrift.
I aften håber vi, at få jeres viden op på et nyt stadie, -
- og I skal lære de andre engelsk.
Så en dag, hvis Gud vil stå bi, -
- så vil I stå foran en klasse -
- og gøre det, som jeg gør i aften.
Der er to slags bogstaver.
Konsonanter og vokaler.
Morrie peger på vokalerne.
A.
E.
I.
O.
Og U.
Hvad vokal har en lang lyd og en kort lyd.
Vi starter med den lange lyd.
Hvis I gentager efter mig.
- A. - A.
- E. - E.
- I. - I.
O.
Jeg tænkte, du kunne bruge lidt hjælp.
- Kom ind. - De ville tale med os, sir?
Ja, kom ind. Luk døren.
Dette er oberst Bretyn fra politiet.
Og hans hjælper overbetjent Botha.
Han beordrer, at lørdagsskolen lukkes.
- Kan han gøre dette? - Han kan lukke og rage skolen ned.
Kom nu, inspektør. Lad os afslutte dette nu.
Jeg har stadig en dag foran mig.
Lørdagsskolen lukkes indtil videre.
For altid.
Ja, for altid.
Mange tak.
Deres samarbejdsvilje bliver bemærket i min rapport. Goddag.
Er det virkelig slutningen på det, sir?
I øjeblikket så er jeg bange for det.
Sir ...
Hvis vi lader dem slippe af sted med dette, så vil det aldrig bedres.
Verdenshistorien har vist andet.
Verdenshistorien tager for lang tid.
Ja, jeg ved, det gør det.
Men den er uretfærdig imod dem, der forhaster sig.
Er det alt, sir?
Ja tak.
En ting til.
Jeg ved, det ikke er til nogen trøst, -
- men dette ankom i morges.
I er begge kommet ind på Oxford.
- Tak. - Fuldt stipendium til dig, P.K.
Tillykke.
Tak, sir.
Det er fint. Tak.
- Det var ham, ikke? Botha. - Jo.
Er din onkel stadig sognepræst?
Stadig sognepræst og liberal. Hvorfor?
Tilbage. Tilbage!
Jeg skylder dig noget, dit lille svin.
Jeg blev tæsket af min far, fordi jeg blev bortvist.
Jeg måtte bo i stalden.
Jeg måtte ikke tage tilbage. Mit liv var noget lort.
Det kan du ikke mene.
- Du prøvede at dræbe mig. - Jeg blev stemplet som idiot.
- De kendte dig godt. - Nej, Gideon.
Skide kaffer.
Tag det nu roligt ...
Ikke mere. Ikke mere.
Du er måske vores lands sværvægtsmester, -
- men du er en skændsel for landet.
Jeg skal nok lukke dette raceblandede sted.
Vil du lukke stedet?
Prøv du bare. Jeg behøver intet utøj her.
Det er allerede fyldt af utøj.
Kom nu. Op med dig.
Jeg er ikke færdig med dig.
Eller Marais-pigen.
Jeg ledte overalt på skolen. Jeg var så urolig.
Hvor har du været?
Min far sender mig væk til min tante i Pretoria.
Ses vi, arresterer han dig, ødelægger dit liv.
Det kan han ikke.
Jeg er kommet ind på Oxford. Kom med mig.
- Til England? - Ja, til England. Langt væk herfra.
Jeg tager til Pretoria i morgen tidlig.
Jeg består om en måned. Så henter jeg dig.
- Lover du det? - Det lover jeg.
Det var min mors.
Min far gav hende det, da de forelskede sig.
Jeg elsker dig.
AMERIKANSK-ENGELSK
Sort og hvid sammen.
Det vil de ikke kunne lide.
Til helvede med hvad de kan lide.
Jeg træner boksere, ikke strudse, der lader som om, der ingen fare er.
Jeg træner dem til at stå i den ring og udfordre deres modstander.
Jeg må følge min egen overbevisning.
Det er jeg nødt til nu.
Kan du male?
Lidt.
Værsgo.
En kunstner?
Skide nazister.
Fjern hænderne fra mig.
Skide nazister.
Fjern hænderne fra mig.
- Mr. Gruenewald. - Fjern hænderne.
- Mr. Gruenewald. - Tilbage, min ven.
- Alle sammen ud nu. - Nej!
Botha.
Dit svin.
Vær en mand! Lad dem ikke knække dig!
Nej! Vær ikke møg.
Følg dit hjerte.
- Gør, hvad der er rigtigt. - Mr. Gruenewald.
- Svin. - Mr. Gruenewald.
Gruenewald!
Din forbandede kaffer.
Du er møg, Botha! Du er en skamplet for vores folk!
Du er møg! Du er møg!
Godaften.
Kom ind. Kom endelig ind.
Gideon, fik du rapporten fra lægen?
Ja, han sagde ét fungerer lige så godt som to.
Det var mig, de kom for.
- Jeg ville give dig mit øje. - Bare rolig.
Jeg tror, 20 lærere er mere vigtige end ét øje.
Jeg mener det. Jeg skal nok klare mig.
Jeg klarer mig.
Du har noget at udrette. Udret det.
Jeg fik takke jer alle for, at I har modet.
Kommer Maria?
Nej, hun blev sendt til Pretoria.
Vi begynder med bøjning af verber.
Joshua, begynd endelig.
"At være ..."
Det lyder som min onkel.
Forsæt, Joshua.
"Jeg er.
Du er. Han er."
Vi har vist besøg.
Jeg tænkte, I kunne bruge disse.
- Du er skør. - Vi har noget at udrette.
- Det er til dig. - Jeg kan ikke tro det, Maria.
- Jeg har blyanter med. - Hvor vidunderligt.
Tag den.
- Bed og du vil modtage. - Amen.
Nu, når Maria er tilbage, så begynder vi igen.
Joshua, vil du?
"At være."
I besudler kirkens hellighed.
Nej, det gør du. Med dine ideer om at blande racer.
Jeg er Daniels datter. Lad os være!
- Overbetjent, grib pigen. - Nej, stop!
Fjern hænderne!
Lad kvinderne gå.
I vil være lige, hvorfor ikke kvinderne?
- Nej, vi vil gå. - Giv slip.
Du skulle ikke være kommet.
- Nej! - Lad mig være. P.K.!
Giv slip.
Giv slip på mig! P.K.
P.K.
Nej!
Maria!
Maria! Maria!
Daniel.
Daniel! Nej!
Lad det ligge.
Marias død knuste mig som aldrig før.
Jeg kunne ikke længere kæmpe imod.
Jeg var besejret.
Jeg måtte fortælle Duma, at jeg tog til Oxford.
- E. - E.
- I. - I.
- O. - O.
- U. - U.
Flot, børn.
Nu de korte vokaler.
- A. - A.
Viser hvordan dette verbum lyder.
Giv mig et eksempel på "at være" i ental.
- Jeg er. - Det er korrekt.
Langt A.
- Du er. - Hør på dette.
"Det skal være tydeligt, -
- at alle mænd skal behandles lige.
At de er ustyret af deres skaber med en vis ..."
Ikke-fremmedgjort.
- Ikke-fremmedgjort. - Fremmedgjort.
- Ja. - Det virker.
Hvad sagde jeg?
"Og, at mellem disse er der liv, frihed og en søgen efter lykken.
At for at sikre disse rettigheder ..."
Og det vil fungere i Durban, i Pretoria og Cape.
- Vi tager af sted i morgen. - "... afleder deres magt ..."
- Gideon, nej. Nej, jeg kan ikke. - Hvad siger du, regnmager?
Oxford eller en bedre morgendag?
Døde Maria forgæves?
Fortæl mig det.
Hvad siger du så? Sig mig det.
Ja.
- A. - A.
Det mente jeg nok.
De kommer efter P.K. Politiet kommer efter P.K.
P.K., de kommer efter dig.
Politi. Politi.
- De kommer efter P.K. - Kom nu.
P.K., P.K., de kommer efter dig.
Bliv hvor du er. Du er arresteret -
- for at overtræde loven for racegrænser.
Denne vej.
Kom nu.
Gideon, hør på mig. Jeg vil ikke tillade det.
- De vil have mig. - Det handler om os alle.
Det vil ikke gøre kampen kortere at give dem, hvad de ønsker.
Stop. Stop.
Stop.
Nu. Nu. Nu.
Hvor er briten? Hvor er den hvide dreng?
- Fortæl det. Hvor er han? - Det ved jeg ikke.
Til venstre.
Skynd jer, børn. Skynd jer.
Skynd jer, børn.
- Gud. - Har du set P.K.?
Nej, jeg har ikke. Jeg må få børnene væk.
- Find ham før dem. - Kom, børn. Kom.
To gange er nok! Hvor er den hvide dreng?
Fortæl mig, hvor han er. I kan ikke skjule ham.
Vi er loven.
Du bryder loven, og du vil bøde, kaffer.
Hvor er det lille svin?
Vil du lære engelsk?
Jeg skal lære dig engelsk.
Dette er en kugle.
Kuglen puttes i pistolen.
Det er forbi, Botha. Du har fanget mig.
Kald dem tilbage. Tag mig med.
Jeg tager dig med.
- Når jeg er færdig med ham. - Nej.
Men dig ...
... tager jeg med, når du er død.
Din kaffer-elskende satan.
Nu, pisknold ...
... lad os bokse, ikke?
Du ødelægger landet, dit svin.
Op med dig. Op med dig!
Dig og den Maria-mær.
Kom an.
Du ...
Det er okay.
Han er en dygtig kok.
Ja.
Jeg husker, at min barnepige fortalte, -
- at hvis jeg lyttede til vinden, så ville jeg høre stemmerne i mit liv.
Jeg lyttede, og jeg hørte Doc tale om retfærdighed.
Jeg hørte Geel Piet tale om håb.
Jeg hørte Dabula Manzi, den gamle medicinmand, tale om mod.
Jeg hørte Maria.
Det er mit livs stemmer.
Afrikas stemmer.
Det var stemmerne, jeg havde med mig, da Duma og jeg tog ud -
- for at hjælpe landet med at få en bedre fremtid.
I Sydafrika og verden rundt -
- forsætter kampen for menneskelig værdighed og rettigheder for alle.
Manges magt kan ændre det, -
- men kun, når mange står sammen og skaber det uovervindelige ...
... den forenede kraft.